![](/user_photo/2706_HbeT2.jpg)
Відповіді на контрольні питання:
1). Зчеплення — механізм автомобіля, що з'єднує двигун із трансмісією та дає змогу тимчасово роз'єднувати їх під час перемикання передач, гальмування і зупинки. Основа роботи зчеплення – це тертя дисків, що знаходяться на обох двох валах.
Ще одна важлива функція, яку виконує зчеплення – це можливість плавно рушати автомобілем з місця. В зв'язку з тим вал двигуна знаходиться в русі, а вал трансмісії знаходиться у нерухомому положення, початок руху без зчеплення є неможливим, оскільки воно дає можливість валам плавно притертись один до одного та почати рух. У випадку якщо обидва вали різко з'єднати, то нерухомий вал трансмісії заклинить вал двигуна, що обертається і автомобіль заглухне.
На теперішніх легкових автомобілях в основному встановлюється однодискове зчеплення із однією центральною діафрагментною пружиною у вигляді засіченого конусу. Радіально розміщені пелюстки пружини створюють пружні елементи та є одночасно вичавними важелями.
2). Механізм щеплення з’єднує моторну частину автомобіля із ходовою. В автомобілі двигун весь час знаходиться в робочому стані і передає обертовий момент до коліс автомобіля, а колеса іноді необхідно бути в нерухомому стані. Щоб при кожній зупинці чи відсутності руху автомобіля не доводилось глушити автомобіль, і використовують механізм щеплення, який з’єднує ці системи.
Основа роботи щеплення – це тертя дисків, що знаходяться на обидвох валах, навіть гладка поверхня має мікроскопічні нерівності у вигляді горбиків та ямок, і чим більші ці нерівності тим більший коефіцієнт тертя.
На теперішніх легкових автомобілях в основному встановлюється одно дискове щеплення із однією центральною діафрагментною пружиною у вигляді зсіченого конусу. Радіально розміщені пелюстки пружини створюють пружні елементи та є одночасно вижимними ричагами.
Конструкція комплекту щеплення складається із двох нерозбірних частин. Перша частина складається із вижимного диску, центральної пружини та кожуха, друга складається з диску щеплення із погашувачем обертових коливань.
Щеплення автомобіля розміщене у картері, який кріпиться до блоку двигуна. Для того щоб від’єднати диск зчеплення від маховика використовується вижимна муфта із підшипником, на який передається зусилля із педалі за допомогою гідравлічного або тросового механізму.
Обертовий момент передається через маховик та вижимний диск передається на диск зчеплення, а далі через ступицю та шліцове з’єднання передається на головний вал коробки передач.
При натисненні на педаль муфта, яка переміщується разом з вижимним підшипником в бік маховика, натискає через опорний фланець, до якого приєднане фрикційне кільце, на пелюстки діафрагмової пружини. При цьому зовнішня частина пружини, переміщуючись у зворотньому напрямку, відходить від кільцевого виступу на вижимному диску і через фіксатори відводить його від диску зчеплення, звільняючи останній від обертового моменту двигуна.
До диску щеплення приклепано фрикційні накладки з спеціального матеріалу із великим коефіцієнтом тертя.
Демпферні пружини використовують для швидкого гасіння обертових коливань, що передаються від колінвалу двигуна.
Таким чином за допомогою щеплення у автомобілі можна швидко від’єднувати оборотні рухи колінвалу двигуна від первинного валу коробки передач і знову плавно з’єднувати їх.
Основна проблема щеплення в тому, що воно має властивість зношуватись. В наслідок того що елементи які взаємодіють між собою мають спеціальний, подібний до матеріалу тормозних колодок, матеріал із великим коефіцієнтом тертя.
3).
Включення
зчеплення:
На першому етапі роботи
по включенню зчеплення - пріотпускаем
педаль, тобто даємо можливість пружинам
натискного диска підвести ведений диск
до маховик до їх легкого дотику. За
рахунок сил тертя диск, прослизаючи
деякий час відносно маховика, теж почне
обертатися, а ваш автомобіль потихеньку
повзти.
На другому етапі
- утримуємо ведений диск від будь-якого
переміщення, тобто на дві - три секунди
утримуємо педаль зчеплення в середній
позиції для того, щоб швидкість обертання
маховика і диска зрівнялися. Машина
при цьому трохи збільшує швидкість
руху.
На третьому етапі
- маховик разом з натискною і веденим
дисками вже обертаються разом без
прослизання і з однаковою швидкістю,
100%-но передаючи обертовий момент до
коробки передач і далі на провідні
колеса автомобіля. Це
відповідає стану механізму зчеплення
- включено, автомобіль їде. Тепер
залишається тільки повністю відпустити
педаль зчеплення і прибрати з неї
ногу.
Якщо при початку руху педаль
зчеплення різко кинути, то автомобіль
«стрибне» вперед, а двигун затихне. У
гіршому ж варіанті, що-небудь ще й
зламається, так як в цей момент виникає
сильна ударна хвиля, що багаторазово
збільшує навантаження на всі деталі
двигуна та агрегати трансмісії.
Для виключення зчеплення
водій натискає на педаль, при цьому
нажимной диск відходить від маховика
і звільняє ведений диск, перериваючи
передачу крутного моменту від двигуна
до коробки передач. Натискати
на педаль зчеплення слід достатньо
швидким, але не різким, спокійним рухом
до кінця ходу педалі.
4). Зчеплення розташоване за двигуном кріпиться болтами до маховика колінчатого валу.
Зчеплення складається із:
- ведених деталей;
- натискний пристрою;
- механізму вимикання;
- приводу управління.
- ведучих деталей.
1 — маховик; 2 — ведений диск; 3 — натискний диск; 4 — пружини; 5 — вилка; б — тяга; 7 — педаль; 8 — ведучий вал; 9 — поворотна пружина; 10 — муфта;11— важелі; 12 — кожух. 5). Зчеплення сполучене з коробкою передач,(роздатньою коробкою, якщо автомобіль має більш ніж 1-міст), карданною передачею, головною передачею, диференціалом, приводним валом коліс.
Провідна частина зчеплення має постійний зв'язок з маховиком, тобто обертається як при включеному, так і при вимкненому зчепленні. Ця частина зчеплення виконана як нероз'ємний вузол, що складається з кожуха 15 зчеплень, нажімного диска 10, нажімной центральної пружини 1 і ряду інших другорядних деталей. Цей вузол кріпиться до маховика шістьма болтами 13 з пружинними шайбами. Точність взаємного розташування маховика і кожуха зчеплення забезпечується трьома настановними штифтами. Кожен з них запресований в маховик і на них центрується кожух зчеплення.
Чавунний наживний диск 10 сполучений з кожухом 15 трьома парами сталевих пружних пластин 33, які приклепані одним кінцем до приливів наживного диска, а іншим - до кожуха зчеплення. Таке з'єднання забезпечує передачу моменту, що крутить, від кожуха зчеплення на наживний диск, а також осьове переміщення наживного диска в кожусі зчеплення при виключенні і включенні зчеплення.
Для кращого охолодження натискного диска на його кільцевому виступі виконані дванадцять вентиляційних пазів. У трьох з них кріпляться заклепками фіксатори 34, через які наживний диск відводиться від веденого диска. Робоча поверхня натискного Диска шліфуеться, її щільність допускається не більше 0,06 мм. Натискна пружина відштамповані з пружинної сталі. Її зовнішня кромка заходить в пази фіксатора 34 натискного диска. На поверхні пружини є радіальні прорізи, які закінчуються овальним отворами. Прорізи утворюють пелюстки, що працюють як важелі вимикання зчеплення. У овальні отвори прорізів заходять головки заклепок 3, шарнірно з'єднують пружину з кожухом зчеплення. Натискна пружина спирається на два кільця 23 перетину. Одне кільце розташоване між головками заклепок і наживною пружиною, інше - між пружиною і кожухом зчеплення. Це кільце приварено до кожуха в декількох місцях. Щодо цих кілець відбувається прогин пружини при виключенні зчеплення.
До пелюсткам наживною пружини підібганий за рахунок пружності сполучних пластин 35 завзятий фланець 36, до зовнішньої поверхні якого прикріпленні фрикційне кільце 19. На завзятий фланець впливає підшипник 21 вимикання зчеплення. Провідна частина збалансовані.
Допустимий дисбаланс не повинен перевищувати 250 гс-мм. Балансування досягається висвердлюванням металу в припливах натискного диска. Відома частина зчеплення розташована на шліцах ведучого вала 17 коробки передач. Вона складається зведеного диска 4 в зборі з фрикційними накладками 2 і гасителя крутильних коливань (демпфера). Відома частина зчеплення передає крутний момент від маховика на ведучий вал 17 за рахунок сил тертя, що виникають при включеному зчепленні між накладками веденого диска і поверхнями маховика і натискного диска. Ведений диск - сталевий, розділений радіальними прорізами на дванадцять секторів, які вигнуті по черзі в різні боки, що створює хвилеподібну форму його робочої поверхні. До секторам веденого диска незалежно один від одного приклепані два фрикційні накладки 2. При цьому головки заклепок 32 потопають в отворах накладок, а їх стрижні розклепуються з боку сталевого диска. Для проходу оправлення, якою розклепують заклепки, в протилежній накладці виконані отвори. Таке кріплення накладок зберігає хвилеподібну поверхню веденого диска, що необхідно для плавного включення зчеплення, так як ведений диск стає плоским поступово, в міру збільшення натискання на його поверхню. При цьому спочатку ведений диск прослизає щодо поверхонь маховика і натискного диска і передається крутний момент зростає поступово. Це забезпечує плавне рушання автомобіля з місця і зберігає деталі трансмісії від перевантажень. Ведений диск з'єднаний з маточиною 8 не жорстко, а еластично через деталі демпфера. Така пружна зв'язок забезпечує гасіння крутильних коливань, які виникають в трансмісії внаслідок нерівномірного роботи двигуна і переданих динамічних навантажень. Під фланці маточини 8 веденого диска виконані шість вікон і три підковоподібних вирізу. Через ці вирізи проходять наполегливі пальці 5, які з'єднують між собою передню пластину 6, задню пластину 7 і ведений диск. Кінці наполегливих пальців розклепаним. У передній і задній пластинах демпфера і в підпорядкованому диску виконані такі ж вікна, як і у фланці маточини 8. У цих вікнах розташовані пружини 9, які утримуються від випадання відбортовкою вікон на обох пластинах демпфера. Пружини мають різну пружність; жорсткіші пофарбовані світлою фарбою. Вони встановлені між менш пружними пружинами. По обидва боки фланця маточини 8 встановлені фрикційні кільця 29. Тарілчаста пружина 31 через опорне кільце 30 створює постійний момент тертя між поверхнями фрикційних кілець і фланцем маточини. При виникненні крутильних коливань, при різкій зміні швидкості руху автомобіля або при різкому включенні зчеплення відбувається переміщення диска щодо своєї маточини. При цьому спрацьовує фрикційний елемент демпфера і пружини, які гасять ударні навантаження і крутильні коливання, оберігаючи від поломок та швидкого зношення деталі трансмісії. Дія пружного елемента демпфера обмежується трьома наполегливими пальцями 5, які впираються в підковоподібні вирізи маточини. Вимкнення зчеплення здійснюється через гідравлічний привід, зусилля від якого через вилку 25 і муфту 18 передається на підшипник 21вимикання зчеплення. Підшипник напресовують на муфту 18, яка переміщається уздовж направляючої втулки передньої кришки 16 коробки передач. До припливам муфти підтискається пружиною 37 внутрішній кінець вилки 25 вимикання зчеплення. Сама вилка качається на кульовій опорі 20 і утримується на ній пружиною 22. Пружина приклепана до вилки вимикання зчеплення. Інший кінець вилки виходить через люк картера зчеплення назовні і з'єднується з штовхачем 24. Його кінець проходить через отвір вилки. На різьбовим кінець штовхача навернена регулювальна гайка 26, до сферичної поверхні якої підтискається пружиною 28 вилка вимикання зчеплення. Гайка 26 фіксується контргайкою. Змінюючи робочу довжину штовхача 24, регулюють зазор між підшипником вимкнення зчеплення і фрикційним кільце 19 наполегливої фланця. Він повинен бути 1,5-2 мм, що відповідає вільному ходу штовхача робочого циліндра 4-5 мм. Для утримання штовхача від провертання при повороті регулювальної гайки на ньому виконано дві лиски під ключ. Люк картера зчеплення закривається гумовим захисним чохлом.
6). Вони потрібні для поглинання тепла при нагріванні зчеплення.
7). Регулювання зазору в механізмі вимикання (між важелями вимикання і вижим ним підшипником -3-4 мм ) здійснюються зміною довжини тяги за допомогою гайки і контргайки. Перевіряється правильність регулювання, тобто зазору вільним ходу педалі, що повинний бути 35-50 мм.
8). Причини: недостатнім вільний хід педалі зчеплення; відрегулювати вільний хід педалі зчеплення; підвищений знос фрикційних накладок веденого диска.
Усунення: замінити фрикційні накладки або ведений диск в зборі; замаслення фрикційних накладок веденого диска, по поверхонь маховика і натискного диска; ретельно промити спиртом замаслені поверхні засмічені або перекрито кромкою кільця ущільнювача компенсаційний отвір головного циліндра; промити циліндр і прочистити компенсаційний отвір; невідповідність технічним умовам гальмівної рідини, що викликає заїдання поршня робочого циліндра при його русі; злити гальмівну рідину, систему гідроприводу промити, пошкоджені деталі замінити; заповнити систему рекомендовано гальмівною рідиною; пошкодження або заїдання приводу зчеплення Усунути несправності, що викликають заїдання; неповний повернення педалі зчеплення при втраті пружності відтяжної пружини; замінити пружину; неправильна установка фрикційних накладок на ведомому диску; замінити накладки і перевірити їх торцеве биття; ослаблення натискних пружин зчеплення; замінити пружини новими; розбухання манжет головного та робочого циліндра в результаті застосування гальмівної рідини невідповідного складу або потраплянням в рідину бензину або мінерального масла; злити гальмівну рідину, всю систему гідропроводу ретельно промити, пошкоджені гумові деталі замінити; заповнити систему гальмівною рідиною відповідного складу